Postoje značajne genetske korelacije između sindroma iritabilnog crijeva i poremećaja mentalnog zdravlja kao što su anksioznost, depresija, bipolarna bolest i shizofrenija, otkriva nova studija.
Istraživači sa Sveučilišta u Oslu i Sveučilišta u Bergenu u Norveškoj, te Sveučilišta u Kaliforniji u SAD-u kažu da njihova otkrića bacaju više svjetla na složen odnos između našeg mozga i crijeva te bi mogla otvoriti više mogućnosti za liječenje sindroma iritabilnog crijeva.
Koristeći statističku metodu istraživači su analizirali podatke 53.400 ljudi sa sindromom iritabilnog crijeva i 433.201 ljudi iz kontrolne skupine, tražeći lokuse genomskog rizika, specifične lokacije unutar DNK sekvenci gdje geni mogu sugerirati povećan rizik od određenog zdravstvenog problema.
![Qliniqa.hr](/_next/image?url=https%3A%2F%2Fcms.qliniqa.hr%2Fwp-content%2Fuploads%2F2023%2F10%2Fperson-with-eating-disorder-having-belly-pain-scaled.jpg&w=3840&q=75)
Otkrili smo opsežno poligensko preklapanje između sindroma iritabilnog crijeva i psihičkih poremećaja. Izvor:Canva
Kao poligene osobine, sindrom iritabilnog crijeva i mentalno zdravlje su pod jakim utjecajem raznih gena. U ovom slučaju, utvrđeno je da su im neki zajednički. Istraživači su identificirali 70 jedinstvenih lokusa gdje varijante gena ukazuju na rizik od sindroma iritabilnog crijeva, sa sedam tih istih gena također povezanih s anksioznim poremećajem, 35 njih s velikom depresijom, 27 s bipolarnim poremećajem i 15 sa shizofrenijom.
“Otkrili smo opsežno poligensko preklapanje između sindroma iritabilnog crijeva i psihičkih poremećaja te u manjoj mjeri s gastrointestinalnim bolestima”, pišu istraživači u svom objavljenom radu.
Smatra se da gotovo 1 od 10 ljudi diljem svijeta živi sa sindromom iritabilnog crijeva, što može dovesti do grčeva, boli i proljeva. Iako su uzroci nepoznati, općenito se smatra da je povezan s načinom na koji mozak reagira na živce u crijevima.
Pročitaj više:
Ova nova studija podupire to na genetskoj razini i daje istraživačima i zdravstvenim radnicima nove veze crijeva i mozga za ispitivanje. Istraživanje također baca svjetlo na puteve koji dovode do sindroma iritabilnog crijeva koji nisu povezani sa živčanim sustavom, što bi moglo ponuditi alternativne pristupe liječenju.
Ovom prilikom istraživači nisu dublje proučavali bilo kakve mehanizme povezane s genetskim preklapanjem, ali sugeriraju da upala crijeva može uzrokovati curenje bakterija u krv i njihov put do mozga, piše ScienceAlert, što može dovesti do promjena u ponašanju i kognitivnih promjena, i može objasniti visoku istodobnu pojavu sindroma iritabilnog crijeva s psihičkim poremećajima.
Znanstvenici nastavljaju otkrivati način na koji su naši mozgovi i trbuh povezani, od načina na koji bolje obrazovanje štiti crijeva, do toga kako su određene vrste bakterija povezane s razvojem Alzheimerove bolesti.
“Ovo proširuje naše razumijevanje genetike sindroma iritabilnog crijeva i gdje se nalazi u odnosu na gastroenterološke i psihičke bolesti”, kaže Markos Tesfaye, postdoktorand s Instituta za kliničku medicinu na Sveučilištu u Oslu.